- Kom, Taylor. Så går vi. - Jeg kommer.
Vi må skynde os, hvis vi skal nå flyet til Las Vegas.
Jeg skal lige hente min jakke.
Jeg har taget alle min penge, og det blev kun til 3.000 dollars.
Står der ingen penge på restaurantens konto?
Vi kunne overføre nogle penge til at betale for jazzklubben.
Desværre, Kyle. Restauranten går stadig dårligt. Og jeg er flad.
Godt. Så må vi spille os ud af vores knibe.
Hvis din ide ikke giver poter, er jeg ruineret.
- Men hvem bryder sig om det? - Aldrig, så længe vi er sammen.
Vi er ikke sammen.
Hvis du siger det, chef.
Hvor er det dejligt.
Du får en kvinde til at føle sig varm og tryg.
Peter, jeg er så ked af alle de problemer, jeg har forårsaget.
Du har ikke forårsaget noget.
Livet kan være svært, men jeg tror, at alt bliver bedre fremover.
Hørte du det? Det lød, som om der var nogen derude.
Det er bare vinden. Lad ikke den skræmme dig.
Det begyndte bare at blæse så pludseligt. Det er lidt uhyggeligt.
Det var ikke bare vinden. Der er nogen derude.
Godt. Jeg ser efter.
Hvad i helvede...?
- Hjælp! Jeg kan ikke svømme! - Flot.
Peter!
Træk dig op, for pokker.
- Åh gud. - Lad os så se, hvem det er.
- Det er Bob! - Er det ikke ham, jeg kørte ind i?
- Tog du dig ikke af det? - Jo, men nu er han tilbage.
Vi må få ham indenfor.
Jeg beklager virkelig alt det her.
Men da jeg forlod klinikken, tog jeg til L.A., og så gik alt skævt igen.
Så jeg opsøgte de eneste, der bryder sig om mig.
Jeg var ikke sikker på, I boede her, så da I kom ud, gik der panik i mig.
- Det er forståeligt, Bob. - Jeg har aldrig stolet på nogen.
Undskyld os et øjeblik.
Nu er det nok. Jeg giver ham nogle penge og sætter ham af et sted.
Jeg klarer det. Han skal spise og slappe af. Så kan vi smide ham ud.
Jeg kommer for sent. Jeg lader dig ikke være alene med ham.
Han er harmløs. Jeg kan godt klare mig selv.
Nu tager du på arbejde, og så sørger jeg for alt herhjemme.
Jeg insisterer. Gå. Gå.
Må jeg bede om noget mere brød? Jeg har ikke spist i flere dage.
- Selvfølgelig må du det. - Tak, fordi jeg må låne Peters tøj.
- Papirerne er i orden, dr. Mancini. - I tager røven på mig.
Det her fratager mig både handsken og det firma, jeg grundlagde.
- Det var mine penge. - Luk arret, din fusker.
Og dig. Min søster. Det samme blod løber i vores årer.
Ser du ikke, at det er en fælde? Coop lod, som om han ikke havde et patent.
- Man kan ikke narre en ærlig mand. - Og hvad så?
- Dr. Mancini, slap af. - Skriv under. Så er det overstået.
Godt.
Jeg er stadig cheflæge på hospitalet.
Jeg forbyder brug af handsken på hospitalet.
Når det kommer andre hospitaler for øre -
- vil de heller ikke bruge den.
Firmaet dør uden mig. Og jeg skal sørge for begravelsen.
Jeg er altid gået på hans løgne, men han kan nok ødelægge firmaet.
Ikke hvis han mister sin chefstilling.
Billy, i aften skal du få en fødselsdagsfest, du aldrig glemmer.
- Godt. - Sam kan det der med fødselsdage.
Da jeg blev 21, holdt hun en skøn fest for mig.
Der var dukker, masser af små dragter og tequila selvfølgelig.
Jeg har en kæmpestor opgave til firmaet og til dig, Sam.
Vi skal markedsføre Active Wear Outdoor Stores over hele landet.
- Skønt. Hvad kan jeg gøre? - Mød mig ved flyet kl. 17.
Vi flyver til Barstow for at møde kunden. De vil se illustrationer.
- Men det... - Din eneste udvej er selvmord.
Vi ses kl. 17... Tillykke, Billy. Jeg kan desværre ikke komme i aften.
- Undskyld. Hvad kan jeg gøre? - Du kunne have udskudt det en dag.
- Billy, nu er du urimelig. - Ja, det er jeg vel.
Det skal du ikke tænke på. Jeg har et møde.
Vi ses.
- Du er tilbage om et par dage. - Det ved jeg.
Alt er bare gået skævt mellem os siden den dag, vi blev gift.
- Jeg forkortede også bryllupsrejsen. - Tag det roligt.
Når du kommer tilbage er alt i skønneste orden. Det lover jeg dig.
- Megan, hej. Det er Coop. - Hej.
Jeg kommer og henter dig lidt senere.
Jeg har tænkt over vores forhold i dag.
Jeg bør nok ikke komme sammen med nogen lige nu.
- Har jeg sagt eller gjort noget? - Nej nej.
Det er alt det der med Michael. I arbejder jo sammen.
- Har Michael sagt noget til dig? - Nej. Vi taler om det en anden gang.
Okay, men jeg holder faktisk af dig, Megan.
Meget.
Mancini.
Undskyld mig.
Jeg forstår dig ikke. Først skal alle bruge din handske.
Og nu forbyder du os at bruge den under nogen omstændigheder.
Er du skør? Vi har brugt mange timer på at lære folk at bruge den.
Ved du hvad, Irene? Det er ikke mit problem.
Mit job er at give ordrer. At tage de store beslutninger.
Dit job er at udføre dem. Det er enkelt.
Tænk ikke. Du skal bare arbejde. Har vi forstået det?
- Rør mig ikke, Michael. - Fint. Og du irettesætter ikke mig.
Så er det ikke kun mig, der har problemer med dr. Mancini.
Det er Mancini, der har problemer.
Hver gang han får personlige problemer, rabler det for ham.
- Og desværre er han jo cheflæge. - Det kan vi desværre ikke pille ved.
Det skal blive ni igen.
Betal ham på 9.
- Det går jo godt. Hvad hedder du? - Er du ude på at score, Taylor?
Vi har hvert sit værelse, så lad os ikke opføre os som et ægtepar.
Det var vi jo.
Vinder på 7.
- Mr og Mrs McBride? - Ja!
Edward Tyler. Fra hotellet.
Det glæder os at se, at I vinder.
Vi vil gerne tilbyde jer en suite, som vi reserverer til storgamblere.
- Så kan I blive nogle dage til. - Det er sødt af dig... Ikke, skat?
- Jo, det er det vel. - Her er nøglen.
- Vi flytter jeres ting. - Tak, Edward.
Lige en ting til. Sørg for, at der er masser af whisky.
Og jeg vil have østers og sensuel mad.
- Det er forstået, Mrs McBride. - Okay. Så satser vi på 8.
- Hej. Jeg har noget at fortælle dig. - Du har ikke fået Bob ud endnu.
- Nej, men jeg kan løse problemet. - Det kan jeg også.
- Jeg losser ham ud på gaden. - Hør nu på mig. Fej mig ikke af.
- Du må hellere tage mig alvorligt. - Godt. Hvad vil du sige?
Om du føler, at du skylder ham noget eller ej, er mig ligegyldigt.
Jeg skylder ham noget. Jeg kørte ind i ham.
Nu har jeg chancen til at gøre noget ved det, så det vil jeg gøre.
- Tror du på mit indretningsfirma? - Selvfølgelig.
Godt. For det gør jeg også. Jeg har brug for en assistent.
Og den assistent skal være Bob. Han kan bo her, til han får sit eget.
Højst en uge. Kan du leve med det?
- Jeg har vel ikke noget valg? - Nej, egentlig ikke.
- Men jeg er meget taknemmelig. - Jeg er bekymret for dig.
- Du er alt for sød til hans verden. - Min stærke læge beskytter mig.
Vi er der næsten. Vi mangler kun 8.000 dollars.
Det ser ud til, at vi vinder meget mere.
Jeg sagde jo, at vi var et heldigt par.
- Ja, på kasino går vi godt i spand. - Ræk mig lige champagnen.
Ja.
Tak.
- Måske skulle du hoppe i. - Nej, jeg holder mig væk.
Jeg vil ikke distraheres.
- Som du vil, men det er så varmt. - Så tænder jeg for ventilationen.
Nå, der er du. Hvor har du været? Jeg blev helt urolig.
Sam ringede, men jeg vidste ikke, hvor du var.
Jeg har fejret dagen. Jeg var med nogle venner på bar.
Jeg kunne ikke køre, men det er jo min fødselsdag.
Bare rolig. Der kommer ikke nogen. Jeg har aflyst det hele.
- Sam gør et stort nummer ud af det. - Med rette.
Nu skal du og jeg holde fest.
- Du kan vel klare en øl til, ikke? - Jo. Hvorfor ikke?
Du savner Sam lige så meget, som jeg savner Charlie.
Sam vil have, at du skal more dig.
Hun er lige så skuffet over at måtte svigte dig.
- Sådan er det. Arbejdet kom imellem. - Det er lige meget, hvad jeg gør.
Der kommer altid noget imellem.
- Tillykke, Mr Campbell. - Tak.
Jeg troede, at Sam var en almindelig kvinde.
Du ved, en normal...
... enkel, jordbunden kvinde.
Men hun er meget kompliceret.
Og hun er her ikke nu.
Når Sam kommer tilbage, gør hun nok alt for at gøre det godt igen.
- Det ville jeg i hvert fald gøre. - Ja, det ville du vist.
- Billy, hvad fanden laver du? - Undskyld. Jeg er fuld.
- Hvad kan jeg sige? Undskyld. - Gå ind og sov rusen ud.
- Jeg skal prøve at glemme det. - Ja. Der gik jeg over stregen.
Det var helt forkert. Undskyld.
Vi siger det ikke til Samantha, vel? Det var bare en dum fejltagelse.
Jeg er faktisk ret skuffet over dig, Billy.
Jeg troede, at vi var venner.
Men det bliver mellem os. Det lover jeg.
Tak.
- Det er Connie. Forstyrrer jeg? - Det gør ikke noget. Hvad vil du?
Jeg ved ikke, hvordan jeg skal få det sagt.
- Måske var det min skyld. - Hvad er der sket?
Det er Billy. Han er nok vred på dig. Men at udnytte mig...
- Måske har jeg gjort noget. - Connie, fortæl mig det.
Han lagde an på mig i går, Sam. Han kyssede mig.
Han er bare ikke den, man tror, han er.
Sam?
Jeg er her. Kan det ikke være en misforståelse?
Han var fuld, men han trak mig ned til sig og pressede sin mund mod min.
- Er han der? Jeg vil tale med ham. - Han sover rusen ud.
Du kan jo ringe senere. Jeg er ked af det, Sam.
Det er ikke din skyld.
Jeg må tage mig af det, når jeg kommer hjem.
Hej, Connie.
Er du klar? Vi skal møde kunden og helikopterpiloten nu.
Så flyver vi rundt i bjergene i mindst to dage.
- Skønt at slippe for L.A., ikke? - Jo, det er det vel.
- Hvad er der med dig? - Ikke noget.
Undskyld. Det er... Det er Billy.
Min bedste veninde bor hos os.
Han blev fuld og lagde an på hende.
Hun ringede og fortalte mig det. Hun var helt fortvivlet.
- Hvad foregår der? - Billy? Det overrasker mig.
- Men han er vel som alle de andre. - Han får lov at fortælle mig det.
På den anden side holder jeg ikke ud at høre undskyldningerne.
Og løgnene. Giv ham en omgang, når du er hjemme.
Men væn dig til tanken om, at selv den bedste mand blot er en hund.
En lydig hund måske, men han bider i det første ben, der byder sig til.
Lad os komme i gang. Så glemmer vi dem lidt.
- Du har nok ret. - Selvfølgelig. Kom.
- Michael, har du lige tid? - Nej, du må bestille en tid.
Jeg beklager det der med handsken. Det blev lidt for personligt.
Men jeg håbede på, at vi kunne glemme det nu.
Men det kan vi ikke. Du kan takke Peter for, at du stadig har dit job.
Okay. Du har al ret til at være gal på mig.
Men du burde styre dit temperament her på hospitalet.
- Hvad fanden taler du om? - Hende Shulman blev ret oprørt.
- Du sårede hende vist. - Hun bagtaler alle.
Jeg tænkte, at du for vores praksis' skyld kunne sende hende blomster.
Er du Mahatma Gandhi? Hvis du vil være sød, så værsgo.
Som du vil. Og jeg håber altså, at vi finder ud af det.
- Farvel. - Jeg sender nogle blomster fra dig.
Skrid så.
- 7. Spilleren taber. - Kom, skat. Sats det dobbelte.
Det går ikke, Taylor. Heldet har forladt mig.
- Rør dem ikke. Vi mister alt! - Du er en tøsedreng. Vi er et team!
Vel er vi ej! Jeg kan ikke engang lide dig.
Mr og Mrs McBride, jeg må bede jer om at beherske jer.
Jeg beklager. Det var bare for sjov.
Kasinoet kan også fratage folk privilegier uden videre.
- Så forhold jer rolige. - Hold hende væk fra mig.
- Kom ind. - Kan du bedømme en patient?
- Hvornår? - I morgen. Det er et biluheld.
Der ligger flere dusiner roser i papirkurven. Har du ikke en vase?
Det er ikke roser. Det er Mancinis ynkelige forsøg på manipulation.
Ja, han er noget af en mundfuld. Men der kan jeg måske hjælpe dig.
Nej tak. Hospitalspolitik keder mig. Jeg har patienter at se til.
- Så lader jeg dig være i fred. - Det lyder som en god ide.
Jeg ser til din patient i morgen tidlig.
- Mancini, der kom noget til dig. - Tak.
Åh gud! Det kan ikke passe.
Peter! Irene Shulman har sendt mig et kort og sagt tak for blomsterne.
- Har du sendt hende blomster? - Ja. Nej...
Det er også lige meget. Hun skriver, at jeg er sød.
Jeg har altid syntes om dig, Michael. Inderst inde forstår vi hinanden.
Bager hun lige på mig? Jeg tror, at hun vil have mig.
Din I.K.-kvotient falder 50 for hver skilsmisse.
Irene hader dig.
- Hvorfor skriver hun så det kort? - Hun har vel fået en psykose.
- Jeg skal gå nu. - Jeg kan bare det der med kvinder.
Hvad laver du her? Jeg sagde jo, at jeg har brug for lidt tid.
Ja, og det er fint nok.
Du har brug for næring nu, hvor du holder dig væk fra det modsatte køn.
Jeg har købt lidt paté, noget kaviar og et godt flute.
Afkølet engelsk gin, spanske oliven og en sølv-cocktailshaker.
- Der ligger to martiniglas i kurven. - Er det rigtigt?
Det må være en fejl.
Jeg kan lave en sandhedscocktail, så kan du fortælle om dine tanker.
Jeg kan også komme ind et øjeblik og sætte det her fra mig.
- Det tager kun et halvt sekund. - Okay.
- Har det noget med Michael at gøre? - Måske lidt.
- Men han sagde også noget. - Hvad var det?
At du kun er interesseret i mig, fordi du vil hævne Kimberly.
Jeg lover dig af hele mit hjerte -
- at uanset hvor meget jeg hader Michael og ønsker ham begravet -
- i alle de løgne og al den smerte, han har forvoldet dig og andre -
- så har det intet med os at gøre. Det gav mig håb at møde dig.
Jeg glæder mig til at stå op om morgenen -
- for første gang i en evighed.
Skal jeg ikke rigge maden til?
Så kan vi sætte os ned og tale om, hvor vidunderlig du er.
Hvad med det her?
- Hej. Kan jeg hjælpe dig? - Jeg søger Connie Rexroth.
- Hun er ikke hjemme lige nu. - Hvor er hun? Jeg hedder Charley.
Charley? Er du hendes...?
Elsker? Ja.
Hun kommer, når Sam kommer. Hun sagde ikke, hvor hun skulle hen.
Nå. Giv hende det her nummer, hvis hun ringer. Det er til hotellet.
- Det skal jeg gøre. - Tak.
- Har hun fået taget Sam fra dig? - Nej.
Godt. Sig, at hun skal ringe til mig.
- Godmorgen, Irene. Flot vejr i dag. - Du kan kalde mig dr. Shulman.
Men inderst inde er du Irene, og jeg er Mike, ikke?
Skal vi ikke skippe kantinen i dag og finde et godt frokoststed?
Mike, jeg ved ikke, hvad du tager, men jeg har et arbejde at passe.
Ja. Vi er på arbejde. Lad os mødes på et mere passende tidspunkt.
- Hvor vi kan slappe af sammen. - Jeg ved ikke, hvor det skulle være.
Irene, jeg må sige, at jeg elsker din hårde facade.
Sig til Amanda, at jeg har ringet. Kan jeg slet ikke få fat på hende?
Godt. Så prøver jeg hende mobil.
Hvor skuffende. Lidt modgang, og straks kravler du tilbage til heksen.
Glem det. Hun tænker kun på sig selv, og jeg tænker kun på dig.
Vi er gået bankerot. Og bare fordi du fik mig til at smide mine penge ud -
- smider jeg ikke den kvinde ud, jeg elsker.
Yderst rørende.
I stedet for at give op, går jeg ned og vinder pengene tilbage til dig.
- Fint. - Det er mig, du har brug for, Kyle.
Og jeg skal bevise det for dig.
- Hej, Amanda. Det er Kyle. - Hej. Hvad vil du?
Jeg må tale med dig. Det drejer sig om os to.
- Det passer ikke lige nu. - Jeg ved, at jeg har begået fejl.
- Men jeg vil gøre det godt igen. - Det er for sent, og jeg har travlt.
- Hej, Connie. Har du sovet godt? - Ja, Billy. Det har jeg.
Jeg ville være alene.
Det var en skam, for du fik besøg.
Charley kom forbi og spurgte efter dig.
Hun virker sød. Hun havde nogle interessante ting at sige.
Skal vi gå ind på mit kontor og tale om det?
Jeg er ikke flov over at være lesbisk. Jeg er stolt.
- Men det skal du ikke blande dig i. - Det er helt fint, at du er lesbisk.
Mit og Charleys problem er, at du er ude efter min kone.
Sam er min ven, og Charley troede...
Sikke noget vås. I går blev jeg klar over, at du er ude efter Sam.
Jeg prøvede at ringe til hende, da det slog mig -
- at du nok allerede har givet hende din version af det, jeg gjorde.
Hun tager ikke imod mine samtaler. Det er temmelig smart, Connie.
Problemet er, at hun er hetero. Og hun er min.
Det er ikke det, jeg gjorde, der er problemet.
Du lagde an på den første, den bedste kvinde.
Vi får se, hvad Sam siger, når hun kommer tilbage og får hele historien.
Du kan udlægge det, som du vil.
Jeg elsker først og fremmest Sam som en ven.
Hun skal bare være lykkelig. Være sammen med en, hun kan stole på.
Og jeg tror ikke, at den person er dig.
Jeg har fået et kort til fra Irene. Du troede ikke, at jeg kunne endnu.
Vi skal mødes i aften på hendes kontor. Jeg er uimodståelig.
Er livet ikke skønt? Den ene kyler en ud, og så bliver man samlet op.
Den enes affald er den anden skat. Det står her sort på hvidt.
- Okay. Mor dig. - Bare rolig. Det skal jeg nok.
Kyle, se. Jeg gjorde det!
Jeg vandt alle pengene tilbage. De 25.000 dollars!
Mine små indsatser blev større og større.
- Du gjorde det! - Ja, jeg gjorde, skat!
Jeg troede på dig og mig. Hver gang jeg rullede terningen -
- tænkte jeg på dig og mig og alle pengene. Og på, at jeg elsker dig.
Nu skal du elske med mig.
Nogle gange, Taylor, forbløffes jeg over dig.
Om lidt bliver du forbløffet igen.
Jeg har hørt om kontorromancer, men romantik på kontoret...
Det er mere interessant.
For bekvemmelighedens skyld kan vi tage hjem til dig.
Efter vi har døbt det her lille arbejdssted.
Godt, Mancini. Jeg ved ikke, hvad det er, du vil bevise, men du skal gå nu.
Jøsses. Kold, varm. Det er så ophidsende.
Det er nu, jeg skal slå til, ikke?
- Michael, hvad laver du? - Kom nu.
- Hvad foregår her? - Mancini overfaldt mig.
Bare rolig, dr. Shulman. Michael går nu.
Når du ved, hvad du vil, så ring ikke til mig, men til en psykiater!
På vores praksis' vegne vil jeg godt have lov at sige undskyld.
Hvis du vil forfølge ham juridisk -
- eller tage det op med bestyrelsen, så vidner jeg gerne.
Tak, dr. Cooper. Tak, fordi du kom i rette tid.
- Det var et heldigt sammentræf. - Ja, det var det vist.
Jeg kan få min jakke i morgen. Godnat, Irene.
- Det sidste bjerg var perfekt, ikke? - Det første faldt også i min smag.
Jeg tager lige layoutet frem.
Det er heromme.
- Hvad fanden...? - Hvad var det? Hvad sker der?
- Fandens! Åh nej! - Hvad sker der?
Jeg mister brændstof. Vi må nødlande. Hold jer fast.
Amanda. Kan du klare det?
Jeg ved det ikke.
Hvor jeg fryser.
- Jeg kan ikke bevæge benene. - Bare lig stille.
Jeg henter et tæppe og ser til piloten.
Vince? Vince?
Piloten er død.
Her er et tæppe.
- Hvor er din mobiltelefon? - I min taske.
- Det gør ondt i min ryg. - Rør dig ikke. Jeg kommer.
Nu bliver det bedre.
Vi er for langt væk, men de leder nok efter os.
Det er slemt. Jeg har brækket ryggen.
- Vi klarer den måske ikke. - Bare rolig. De finder os.
Alt skal nok ordne sig. Alt skal nok ordne sig.
Tak for din rapport fra Washington. Og nu til de lokale nyheder.
Helikopterpiloten Vince Karly -
- som flyver for et firma i Barstow, er meldt savnet.
Med som passagerer var Amanda Woodward og Samantha Reilley.
Karly fløj i bjergene og kom ikke tilbage i går aftes.
Der er blevet sat en eftersøgning i gang for at finde helikopteren.
Kyle, hvad sker der?
Amandas helikopter er forsvundet. Jeg tager til Barstow.
Hun er nok bare stoppet for at hvæsse kløerne på et træ.
Du må selv tage hjem. Jeg vil være der, når de finder Amanda.
- Lad de professionelle om det. - I går var sidste gang nogensinde.
Kyle... Kyle!
... Mancini rev min bluse i stykker og ragede på mig. Dr. Cooper så det.
- Dr. Cooper? - Det stemmer.
Dr. Mancini gjorde uønskede tilnærmelser til dr. Shulman.
- Har du noget at sige? - Ja, det har jeg bestemt.
Irene har sendt mig kort og bønfaldt mig om at lægge an på hende.
Det er et forsøg på at tage min stilling som cheflæge fra mig.
- Har du nogle af disse kort? - Nej, jeg havde dem på kontoret.
Men de var forsvundet i morges. Kan nogen se et mønster her?
Uden brevene eller et vidne i det mindste, har du problemer, Mancini.
Jeg viste faktisk dr. Peter Burns kortene... Peter?
Hun bad dig komme til et møde. Jeg beklager.
- Hvad sker der? Hvem betaler dig? - Så er det nok!
Slap af, dr. Mancini.
Du må fratræde din stilling som cheflæge øjeblikkeligt.
Du kan forvente en undersøgelse, der kan indebære retsforfølgelse.
De, der modsætter sig dette, rækker hånden op.
- Det kan ikke passe. - Ordfører...
Jeg opgiver en retssag, så længe dr. Mancini holder sig på afstand -
- og min kollega dr. Peter Burns får sin stilling som cheflæge tilbage.
- Men du hader ham jo! - Det kan jeg godt acceptere.
Jeg foreslår, at du også accepterer det, Mancini.
Udmærket.
Men en dag skal jeg nok få hævn for det her.
Jeg fandt noget vand. Vil du have en tår?
Vil du have en tår vand?
Amanda?
Amanda!
Amanda, kom nu. Træk vejret! Åh gud!
En, to, tre... Du vover på at dø fra mig!
Kom nu, Amanda.
Tekster: Heidi Kelman Christensen Subtitling International 1998